Sa, Laira, när börjar föreställningen?
Snart. Var inte sa otalig.
Jag är inte otalig... Inte jag, inte.
- När börjar det? - Är han alltid sa där?
- Ganska sa ofta. - Tack, Teal'c.
Laira, vi har inte sett nat eldregn de senaste nätterna.
- Hur vet du att det ska bli ikväll? - Det börjar den här natten varje ar.
Samma natt varje ar? Hur kan det vara sa?
Kanske planetens bana gar genom ett asteroidbälte, och da...
Snälla, förstör inte det roliga.
- Förlat, sir. - När jag var liten,
sa min pappa att eldregnet var vara förfäders tarar.
De längtade efter att komma tillbaka till oss.
Stjärnfall. Det säger vi där jag kommer fran.
I var kultur far man önska sig nagot.
- Pa Chulak heter det "tal pak ryd". - Som betyder...
stjärnfall.
Vad säger du, Jack? Var det värt besväret?
Ja visst... Jag älskar fyrverkeri.
Carter... Hur nära var den?
- Nära, sir. - Hur stor?
- Stor. - Trodde väl det.
Jag var... nästan lite rädd där ett ögonblick, sir.
- Jag förstar inte. - Det var nära ögat.
Om den hade träffat jorden i stället för att studsa mot atmosfären...
- Och det händer varje ar? - Ja.
Men det blir mer och mer storslaget varje ar.
I morgon kväll kommer hela himlen a...
Vad är det för fel?
Jag ska göra mer observationer i natt, sir.
Jag ska samla geologiska data i morgon bitti.
Jag ska... önska mig nagot.
HUNDRA DAGAR
Ser du den där lysande pricken? Det är var värld, Edora.
Den gar runt jorden i en stor bana sa här
och korsar asteroidbältet här uppe där det är som bredast.
När man passerar genom partiklarna bränns somliga upp i Edoras atmosfär.
- I form av eldregn. - Precis.
Problemet är att asteroidbältet inte är lika tätt överallt.
Vissa banor under vissa ar maste passera genom att tätare partikelfält.
Kan du komma ihag om eldregnet nansin har träffat jorden?
Inte under min livstid eller i min fars. Men det finns en gammal sägen.
Pa andra dagen av eldregnet hördes aska i fjärran,
och horisonten brann som om solen aldrig gick ner.
- Hur länge sedan var det? - Manga manga ar sedan.
God morgon campare. Vem ska med pa Daniels lilla geologiutflykt?
Garan!
Han kan visa vägen till grottorna.
Han och en ung flicka gar dit lite da och da. Jag vet inte varför.
Mamma!
Ha det sa bra, och lycka till.
Sir, jag vill tillbaka till jorden och mata in mina data i stordatorn.
Gör det.
- Ha det bra, Laira. - Ha det bra.
Du vill säkert diskutera fördraget.
Mellan vara tva världar.
Javisst... Det kan vi göra.
Nedbrytningsdifferentialen för de olika lagren av naqahdah är ca 150 ar...
- Vad är naqahdah? - Ett mineralämne.
Ser ni, ju längre ner de här räfflorna gar,
desto längre tillbaka gar vi i Edoras förflutna.
De här lagren är annorlunda.
De motsvarar naqahdah-damm som virvlats upp vid ett nedslag.
Coolt.
Sa säger Jack.
Ja, det gör han.
Jag är inte säker pa att "coolt" är bästa ordet här.
Nat liknande hände i min värld, och da förintades nästan allt liv.
- Är det vad som kommer att hända här? - Vi vet bara att det har hänt
med olika grader av förstörelse med 150 ars mellanrum.
Och det ser ut som om det är precis sa länge sedan förra kollisionen.
Jag ser ingen anledning att förtiga sanningen för dem, Daniel Jackson.
Är det nagot vi kan göra för att förhindra det?
Nej.
Enligt de observationer jag just gjort var den som nästan träffade oss bara en
av hundratals asteroider, stora som bilar, i direkt bana mot Edora, P5C-768.
- Natthimlen är full av dem. - Vi kan inte evakuera en hel planet.
De här är de enda avkomlingarna
av en folkstam som Goa'uld förde till Edora för tusentals ar sedan.
Det kanske bara blir nagra lokala nedslag lokalt.
Om det är fallet, da kan vi ta hem dem igen efter ett par dar.
Om inte, da har vi räddat de sista av en folkstam, sir.
Paynan. Det här är Jack.
Det sägs att ni kom genom en stenring.
Inte lätt att fa nan att tro.
Nej, det förstar jag.
Nan fiskelycka?
Det finns ingenting annat här än det ni ser omkring er.
Vara fält, de där byggnaderna... Vara barn.
Det vi har, det behöver vi.
Vi är bara intresserade av ärlig byteshandel.
Manga av mitt folk skulle gärna vilja veta vad det är vi har
som ni skulle kunna vilja ha.
Kommer du ihag hur intresserad Carter blev den dan vi kom?
- Nagot i var mark. - Det är ett mineral som heter naqahdah.
Vi har inte det pa jorden. Det är... Ja, det är mycket viktigt för oss.
Varför det?
Det har kraft.
Och vad far vi i utbyte om ni tar naqahdah ur var mark?
Det är mycket vi skulle kunna hjälpa er med.
Medicin, teknologi, utbildning. Vi skulle bli vänner. Vi är redan vänner.
Nära vänner?
Min mamma lärde mig att vara försiktig med män som ville bli närmare vänner.
Om du vill kan jag förhandla fördraget med henne.
Pa sa sätt blir det inga intressekonflikter.
Jag har aldrig sett eldregn mitt pa dan.
- Var det nan mer som sag det? - Carter här, sir. Jag sag det.
Jag tror att det här bara är början, sir.
Titta pa det här.
Det är ett matlagningskärl.
Det maste betyda att folk har bott här.
Kanske vissa Edora-bor överlevde den sista meteorstormen här i grottan.
Förfäderna.
- Teal'c, Daniel. Till byn. Fort. - Uppfattat, O'Neill.
Lyssna, vi tror att eldregnet kommer att sla ner pa marken snart.
Som en säkerhetsatgärd vill vi ta er alla till var planet tills hotet är över.
Det är inget hot.
Om bara en stor meteor landar inom nagra kilometer härifran,
da kan explosionen förstöra hela byn.
Ar efter ar har eldregnet kommit och gatt, och ingen har blivit skadad.
Ser ni inte vad de försöker göra? De vill fa bort oss sa de kan ta vart land.
- Det är inte sant. - Om ni gar med dem,
kanske ni aldrig mer far se ert land.
Herre Gud. Det finns alltid en san som du i en folkhop.
Du vill stanna? Na da sa, stanna.
Jag har lärt känna de här främlingarna.
Deras värld verkar sa avlägsen, men det är bara ett steg bort.
Jag tar det steget, i god tro.
Om ni vill komma med, sa ga till stenringen.
Och om ni inte vill det, ma förfäderna skydda er.
Ni behöver bara ta det ni kan bära. Det finns rikligt med mat och vatten.
Tid att ge sig iväg. Skynda pa!
Garan? Glöm inte bönekedjan som pappa gav dig.
Garan?
A nej.
Har ni sett Garan?
Daniel, Teal'c. Kom Garan tillbaka med er?
- Han borde vara här, O'Neill. - Grottorna.
Vi pratade om tidigare generationer som överlevt.
Ga, ni tre. Fa ut folket härifran.
- Vi hämtar ungdomarna och kommer ifatt. - Men, sir?
Ga!
- SG-1's kod, sir. - Här kommer de nu.
- Är ni beredda att ta emot flyktingar? - Ja, sir.
Var inte rädd. De andra väntar pa er pa andra sidan.
Sir, Carter här. Vi har just inlett evakueringen. När kommer ni?
Överste, vi har flera nedslag samtidigt nu. Svara.
Ingenting.
Det var de sista. Resten vill stanna kvar.
- Hur manga? - En tredjedel av byn.
Vad?
Ga genom och tala om för Edora-borna att allt är väl.
Överste, svara.
Garan. Naytha.
Mamma! Det är här som förfäderna överlevde. Vi har mat, vatten...
Garan, tänk pa mitt sätt.
- Det börjar bli för farligt, Teal'c. - Jag stannar tills O'Neill kommer.
Han kan kontakta oss när han kommer hit.
Maskhalets stabilitet börjar svikta.
O'Neill skulle hjälpa nagra bybor. Vi väntade sa länge vi kunde.
Jag vet. Vi nästan förlorade er.
General, lat mig ga tillbaka med en räddningspatrull.
Det sista nedslaget var ovanpa Stargate. Ni kan ga direkt in i en eldstorm.
- Jag är beredd att ta den risken. - Jag är inte beredd att lata er.
Vi kan vänta 24 timmar och sända in en sökrobot.
Major Carter har rätt. I morgon kan ni kanske ga allihop.
Carter? Teal'c?
Det är fortfarande ganska varmt därute. Vi borde stanna där vi är.
En positiv sak. Det regnar.
- Da släcker det nagra av bränderna. - Kunde du se byn?
Nej.
Garan, vi hade en plan.
Daniel sa att det inte fanns nagot ni kunde göra.
Vi var rädda.
Jag ocksa.
Chevron sex kodad.
Chevron sju...
last.
- Maskhalet klart. - Tack gode Gud.
- Klar att sända in sökroboten, sir. - Sänd in den.
Sökroboten är pa Edora, om fyra... tre... tva... ett.
Vi borde fa in data nu, sir.
Ingen signal.
Miljö: inga data.
Kommunikation: inga data.
Sökroboten maste ha förstörts sa fort som den kom genom till andra sidan.
Stäng av den.
Tills ni kan ge mig svar, gar ingen räddningspatrull ut.
Meddela vara gäster att de stannar kvar här tills vi har bedömt situationen.
Ja, sir.
Paynan?
Laira!
- Ingen fara. - En träffade Talmars hus.
Det var tre familjer därinne.
Det är bara vi som är kvar.
Varför stannade ni kvar?
Pa tredje dagen stog vi inte ut längre.
Vi flydde till stenringen...
Där den stog förut.
Stog förut?
Den är borta.
Jag kommer aldrig att fa se min familj igen.
De kan aldrig komma hem.
Nej.
Och du?
Vi tackar förfäderna för att vi har tak över vara huvuden.
Vi tackar förfäderna för att vi har mat att trösta och nära oss.
Det här är allt som är kvar av vart folk, och det är ni som är skulden till det.
Min mor och far...
Ni tog dem genom den där saken, och nu är de borta.
Den där saken räddade troligen livet pa dem.
Och om du hade tigit och lyssnat pa mig skulle det inte ha blivit sa här.
Det här är mitt hem, och du är välkommen här.
Du behöver äta.
Tack.
Ingen signal fran radiosändaren, sir.
Om Stargate pa Edora är raserad, varför gick det da att sätta upp maskhalet?
- Meteoren träffade medan den var aktiv. - Och...
Lite flytande naqahdah kan ha hardnat precis ovanför händelsehorisonten.
- Som en iris. - Ja.
- Sergeant, stäng av den. - Ja, sir.
Det var sista försöket, hör ni. Jag stänger det här fallet.
- Jag förklarar honom saknad i strid. - Man kanske kan na Edora pa annat sätt.
- Tok'ra-folket kunde skicka ett fartyg. - Eller Tollan-folket.
Jag kontaktar vara allierade som klarar av interstellär trafik,
för att se om de vill hjälpa till.
Gör det, ni.
Jag tänkte du ville ha en ren skjorta. Min man har aldrig använt den.
Jag sydde den till honom alldeles innan han dog.
- Det finns en chans att Stargate... - Vi maste bygga upp det före skörden.
Och vi är inte manga kvar.
Enligt maskhalsfysikens lagar - ett fält som ni var pionjär i -
aterskapas inte materia pa andra sidan under sadana här förhallanden.
- Det gar inte att göra nagot at. - Jo, det tror jag gar, sir.
Och det var inte jag som kom pa det. Det var Sokar.
När han försökte bryta irisen genom att bombardera den med en partikelstrale.
Partiklar sa sma att de inte aterskapas, alstrade energi när de bröts ner.
- Och det fick irisen att bli varm. - Precis. Om vi kunde göra samma sak,
kunde vi smälta den hardnade naqahdahn och skapa en ficka överhettad gas.
- Och sen? - Da behöver vi bara öppna Stargate.
Den instabila vortexen det alstrar
kan da expandera in i fickan och bilda ett ännu större halrum.
En person skulle kunna ga genom och gräva ut den.
Jag tror vi kan anta att Teal'c anmäler sig som frivillig, men...
Vi har ingen partikelstralsgenerator. Vi maste bygga en.
Da är det bäst ni börjar med detsamma.
Du... missade kvällsmaten. Jag tog med lite till dig.
Jag var inte hungrig.
Det maste du vara. Du har jobbat hela dan ute pa akern.
Jag har ett par timmars dagsljus kvar.
Förlat mig.
- För vad? - För att du inte kan ta dig hem.
- Det är mitt fel. - Nej, det är det inte.
- Och du arbetar hela natten igen? - Ja. Massor att göra. Tack.
Du, Sam, jag tror säkert att du kommer att lösa det här,
men du maste acceptera att det kommer att ta tid.
Ja, om jag tänker sa, da kan det ta manader.
Daniel säger att Tollan-folket kan ha ett fartyg i närheten av Edora nästa ar.
Sa länge borde han inte behöva vänta.
Du saknar honom.
Ja.
- Är det ett problem? - Nej.
Nej, naturligtvis inte.
Okej.
- Godnatt. - Godnatt.
Manga tror att eldregnet kommer tillbaka.
- Gör du det? - Nej.
Om Daniel har rätt, och det har han alltid,
kommer det att dröja 150 ar innan det händer igen. Det är länge, det.
Jag stog här och undrade at vilket hall mitt hem ligger.
Det ligger därborta.
- Nej, jag menade... - Jag vet vad du menade.
Kom.
Jag vill ha sällskap med dig.
Jag vill inte ens ha sällskap med mig själv nu.
Det kommer du att vilja igen.
Det är sa när man har förlorat nagot.
Jag sörjde min man i 100 dagar.
Jag lämnade aldrig huset. Pratade aldrig med nagon.
Och efter det?
Da lämnade jag huset.
Och pratade med folk.
Kom och ga lite med mig.
TRE MANADER SENARE
- Du glömde kvar det här. - Ja visst ja.
Paynan har bjudit dig pa kvällsmat ikväll.
Varför det? Han gillar mig inte ens.
Han är tacksam för all hjälp du gav honom med att bygga upp hans hus.
Jag bara slog i ett par spikar.
Ja, jag gjorde spikarna först, och sen slog jag i dem, men...
Men du jobbade hart. Tack.
Är det nat jag kan göra?
Ja, det är nagot.
Ja? Vad da?
- Nej. Det är för tidigt. - Gör inte sa.
Vad da?
Du kommer att veta när tiden är inne.
Jag behöver lite hjälp. En liten ledtrad.
Hjälpte det?
Litet.
Startar avskjutningssekvensen... nu.
Partikelstralen har 112 procent av den förutsedda effekten.
- Hur länge ska stralen hallas kvar? - Ju längre desto bättre.
Det viktiga är att vi kopplar upp oss igen sa snart som den stänger av sig.
Vad säger du?
Rena rävgiftet.
Mer. tack.
Vad var det som hände?
Förfäderna ledde honom till den som de vill han ska trolova sig med.
Han tjuvtittade.
Vad da?
Sökroboten är vid Stargate pa Edora om tre... tva... ett.
Data kommer in.
- Nej, vänta. Borta. Ingen signal. - Vad hände?
- Sändningen avbruten vid källan. - Ga över till bild.
Där. Ser du?
Stargaten är horisontal, som ni trodde, Major Carter.
Sökroboten gled tillbaka genom händelsehorisonten.
Vortex maste ha grävt en väg till ytan.
Sätt fast dig vid händelsehorisonten när du kommit genom.
- Du maste bära med dig allt du behöver. - Jag förstar.
Det hoppas jag du gör. För om du inte kan gräva upp dig till ytan,
da blir det ingen returresa för dig.
- Garan? - Det är bara vi här.
Ja, jag kan tro att jag far en hejdundrande huvudvärk i morgon.
Sa jag borde... fa mig lite sömn.
Kommer du ihag när jag sa att det var nagot du kunde göra för mig?
Jag vill fa barn med dig.
Ett barn.
Jag ville inte vara otalig.
Jag ville vänta tills du hade släppt livet som du lämnade bakom dig.
Tills du visste att du hörde hemma hos oss.
I natt... ser jag det i ögonen pa dig.
Laira...
Du maste veta att...
det är en del av mig som aldrig kommer att släppa det jag lämnade bakom mig.
Ja...
Men det är inte den delen jag vill ha.
Skit ocksa.
En fin kvinna.
Ja, det är hon.
Tog din rundliga tid att upptäcka det. Jag trodde du blivit blind.
Nej. Om jag haller pa att bli blind,
da är det för det där vi drack i gar kväll.
Tolka.
- Har sting. - Ja.
General Hammond, jag har satt fast mig pa andra sidan.
Uppfattat, Teal'c.
Jag startar omedelbart.
- Ska du ga nanstans med det där? - Jag tänkte du inte behövde de här.
Vänta, en del är ganska bra kvalitet. Jackan är...
Paminner den dig om hemma?
Kasta bort det.
Är du säker pa det?
Ja.
Hur gar det, Teal'c?
Det är ytterst svart, Daniel Jackson.
Stargate stänger sig automatiskt om... 60 sekunder.
Vi kommer inte att kunna öppna den fran en här sidan igen.
Vortexen skulle förgasa allting i halrummet.
Du har högst fyra timmars syre när förbindelsen bryts.
Om du inte har natt ytan da...
Da vill ni kanske önska mig "rel tora ke".
Lycka till, Teal'c.
15 sekunder tills avbrottet.
10 sekunder till avbrottet.
Fem sekunder.
Curling. Väldigt populärt där min farfar kommer fran i norra Minnesota.
Man kastar en stor rund, ja, skiva av sten pa en, ja, skiva av is,
och sa sopar man...
Vad da?
När jag bar iväg dina saker idag,
tyckte jag jag hörde ett Ijud fran den här.
Kanske en röst.
Jack O'Neill här. Kom in.
- O'Neill. - Teal'c! Var i helvetes namn är du?
Försöker komma upp till ytan. Inte mycket syre kvar, O'Neill.
Jag hittade dig med RDF-signalen.
Jag är precis över dig!
Teal'c! Du var mig en enveten jävel, va!
När sökroboten skickade tillbaka data, bara i ett par sekunder,
förstod vi att Stargate lag horisontalt...
Är han okej?
Javisst. Jag tror bara att han inte trodde han skulle komma tillbaka.
Vad glad du maste vara för att du ska fa komma hem igen.
Nej, det är jag inte.
Du behöver inte.
Kom med mig.
Jag hör hemma här.
Jag kommer tillbaka. Snart.
Vi har fortfarande det där fördraget att tala om.
Naturligtvis. Vara bada världar kommer att vara vänner.
Nära vänner.
Ha det bra, och lycka till.
Textat av Visiontext: Gunnel Clark